Magyarország trianoni határainak kitűzése 1921–1925 - Suba, János (Magyar Rendészet, 2021)
A határmegállapító bizottságok munkája két szakaszra osztható. Az egyik a békeszerződésben leírt politikai határvonal megállapítása és kijelölése a terepen (delimitáció). A másik pedig a határkitűzés (demarkáció), amely tisztán technikai művelet. A térképen bejelölt pontokat a terepen igazi pontokkal kellett megjelölni és különböző határjelekkel állandósítani. Ezt követően került sor a határvonal felmérésére, ami tulajdonképpen a határvonal és környéke térképezését jelenti a meghatározott sávban. A bizottságok tevékenysége és mozgása a trianoni vonal mindkét oldalán csak egy szűk sávra terjedt ki, ami azt mutatta, hogy csak helyi jellegű kiigazításokra voltak felkészülve. A határvonalakat a kitűzés, felmérés és az anyagi teherviselés megosztása érdekében szakaszokra osztották fel: a csehszlovák határvonalat 27 szakaszra, amelyeket római számokkal jelöltek; a magyar–román határt 11, a jugoszláv határvonalat 6, az osztrák határt 3 szakaszra osztották fel, ezeket az abc nagybetűivel jelölték meg. A határvonal kijelölése a legtöbb szakaszon csak lassan és részletekben történt meg, ahogy azt a bizottság megszavazta. Mindemellett egyes kisebb részek kivételével 1922 végére megtörtént a határvonal kijelölése. Ez után az egyes határpontokat jelentőségük szerint különböző határjelekkel állandósították. A határvonal térképezése meghatározott sávba történt. A határokmányok aláírása után a bizottságok feloszlottak, a feladatukat teljesítették.