Az első magyar nyelvű önvédelmi könyv: Sok-Natzs: Önvédelem (1906) - Mácsár, Gábor (Magyar Rendészet, 2024)
Úgy gondoltuk, már nem találni újdonságot a múltban született magyar nyelvű, önvédelemmel kapcsolatos magyar monográfiák terén. A Magyar Rendőrségi Sportalmanach2 2018-askönyvtári anyaggyűjtő kutatása során azonban rátaláltunk egy igazi gyöngyszemre, a tanulmányunkban részletesen ismertetendő Sok-Natzs: Önvédelem3 című kiskönyvére, amelyet részben már bemutattunk a 2021-benmegjelent nagymonográfiában. Áttanulmányoztuk az első szakirodalmat, majd empirikus módon elemeztük azt, továbbá feltártuk a mű gyakorlati hasznait, praktikumait. Megállapítottuk a szerző kilétét, és bemutattuk életeseményeit.4 Végül összegeztük munkájának céljait, és levontuk következtetéseinket. Jelenleg ez a legkorábbról fellelt kiskönyv a személyes védelemről, vagyis fizikai önvédelemről. A Monori Sportklub kiadványa három kiadást élt meg. A monográfia nem tartalmaz oldalszámozást és irodalomjegyzéket. Fellelhetők benne többek között bothasználati tanácsok, jiu-jitsu-, judofogások, az ökölvívó mozgásforma és más korhű érdekességek, praktikus önvédelmi módok és azok vizuális, rajzos bemutatása. Unikális értékei között említhető meg a medvetámadások kivédésének módszere, illetve a postagalambbal küldött üzenet mint a levéltitok biztos megőrzésének módja. További érdekesség, hogy egy rendőri múltú, egykor a Ludovikán tanult személy jegyezte le és adta közre a könyvecskét. Az író eredeti neve: Sztankó Sándor. A könyv végén arra is ad útmutatást a szerző, hogy melyek a legegészségesebb sportmozgásformák, és ezek mi miatt tekinthetők egészségmegőrzőnek, vagyis testnevelési összefüggéseket is tárgyal. Konklúzióként és intelemként felhívja a figyelmet, hogy nagyszerű a tudás, de semmiképp sem szabad visszaélni az önvédelmi ismeretekkel. Összegezve elmondhatjuk, hogy több szempontból különleges műre bukkantunk.